Nimeni on Dalton Russell. Kuunnelkaa tarkasti mitä sanon, -
koska valitsen sanani tarkasti, enkä koskaan toista itseäni.
Olen kertonut nimeni. Se vastaa kysymykseen "kuka".
Missä? Olinpaikkaani voisi mieluusti kuvata vankisellinä. Mutta on suuri ero -
olla ahdattuna pieneen selliin kuin olla vankilan osastolla. Vastaus kysymykseen "mitä" on helppo.
Taannoin suunnittelin ja aloitin täydellisen pankkiryöstön.
Se vastaa myös kysymykseen "milloin". Mitä tulee syyhyn.
Ilmiselvän taloudellisen motivaation tuolla puolen.
Se on äärimmäisen yksinkertaista. Koska pystyn.
Jäljelle jää "kuinka". Ja kuten Bard sanoisi, -
huijaamalla.
Äitisi kertoo minulle, -
nuoresta naisesta, joka auttaa sinua Triborougin sillan projektissa.
Hän on hullu.
- Nyt? Kadulla 51? 50... - Hän on siellä juuri nyt.
Nyt hän on 40, ei kun edelleen 47 kadulla, mutta se on paljon pienempi tila.
Mitä minun täytyy tehdä?
Otetaan hummeria. Laitan sen herra Ansinorin piikkiin.
Aivan sama. Se on tapaaminen jonkun hänen asiakkaansa kanssa tai jotain.
Koska siitä on kohta vuosi.
Haluaisin katkaista sen jätkän niskat, aivan oikeasti.
Entä sitten.
Entä sitten? Ne ovat kukkia. Ne ovat voineet olla hänen mummolleen.
Tai vaikka minulle, on syntymäpäiväni.
Ehkä sittenkin asiakkaalle.
Tämä on hauskaa.
Edessäni on mies, joka luulee etten huomaa hänen katsovan minua. Loistavaa. Helkkari
- Anteeksi? - Niin? - Voisitteko puhua hiljempaa?
Puhutte hieman liian kovaa puhelimeenne.
- Miten vain. - En halua teidän häiritsevän muita asiakkaita.
- Anteeksi. - Onko selvä? - On on. - Kiitos.
Se oli vartija. En tiennyt olevani kirjastossa. Tämä on hiton pankki.
Manhattan Trust.
Ja se rikas paskiainen, jolle työskentelen.
Kiitos.
Anteeksi, herra?
- Rauhassa. - Kaikki lattialle. Nyt!
Mene nyt maahan. Teillä on neljä sekuntia. Se joka vielä seisoo sen jälkeen saa luodista.
Yksi. Kaksi. Kolme.
Pois sen tiskin luota! Kädet irti siitä napista!
- Kädet lattiaan. Nyt! - Mitä tämä on?
- Todd, mitä teemme? - Mitä vittua haluat minun tekevän?
- Pidä kätesi lattiassa, läski. - Selvä.
Tuijota vain sitä saatanan lattiaa.
Sinä saat samanlaisen kohtelun kuin kaikki muutkin, rabbi.
Maahan!
Ystäväni ja minä aioimme nostaa erittäin paljon rahaa täältä.
Se joka tulee tiellemme saa luodin aivoihinsa.
Pysy maassa, vanhus. Pidä kätesi vain siinä saatanan lattiassa.
- Kasvot lattiaan! - Selvä, pidän pidän.
Konstaapeli, tuolta tulee savua.
Mahdollinen 10-30 Manhattan Trustilla. 20 Exchange Place.
Minulla on pankkivankeja.
Jos te kytät tulette lähellekään ovea, niin alan teloittamaan ihmisiä.
Minä en pelleile.
Keskus, anna minulle 85. Perääntykää!
Taaemmaksi! Perääntykää! Pysykää nurkan takana.
Keskus, anna minulle 85. Aseistettu mies. Mahdollisesti panttivankeja.
Toistan, mahdollisesti pankkivankeja. 20 Exchange. Manhattan Trust.
- Rakas, taistelen hengestäni täällä. - Keith, joka kerta kun puhumme tästä käy samoin.
- Ei nyt. - Olen heikoilla jäillä nyt sen shekki jutun kanssa? Minut halutaan lukkojen taakse.
Jos se 140,000 dollaria ei ilmaannu pian, olen pahassa pulassa. - Mutta et sinä niitä vienyt.
En tietenkään, rakas. Joku valehteleva narkkari koittaa vain pelastaa nahkansa kustannuksellani.
- Ajanmyötä se unohtuu. - Entä sitten? Entä me?
Sitten olen laatuluokkaa yksi ja meillä on varaa ostaa isompi paikka.
Miksi puhumme tästä aina kun veljesi joutuu vankilaan -
- tai jää kiinni autovarkaudesta? - Hän on ainoa perheenjäseneni.
- Olen pahoillani, rakas. Rakastathan minua vielä? - Minäkin olen pahoillani.
- Rakastatko? - Rakastan. - Iso-Willie ja kaksoset sinulle kun tulen kotiin.
- Minulla on käsiraudat. - Minulla on ase. - Hyvästi Iso-iskä.
- Iso-Willie ja kaksoset? - Niin juuri.
Hänen hylkiö veljensä. Hänellä on kolme vanhaa tuomiota, yksi aseellisesta ryöstöstä.
Jätti koulun kesken 17-vuotiaana. Ei yhtään rehellistä luuta ruumiissaan.
Ja hän on liian tyhmä tehdäkseen mitään, edes rikollista.
- Etkö pääse eroon hänestä? - Voisin, vai voisinko?
Hän rakastaa veljeään. Mitä tekisin? Laittaisin kadulle?
- Mitä hän ajattelee sinusta. - On niin innoissaan.
Etsivä nukkuu viereisessä huoneessa, naimassa siskoa. Hän syyttää siitä minua.
"Jos meillä olisi isompi talo, niin tätä ongelmaa ei olisi".
Totta kai jos menisimme naimisiin, asiat muuttuisivat sitten.
- Mikäs siinä on vikana? - Häät, huonekalut, lapset. Tiedätkö paljon timantti sormus maksaa?
- Kyllä sinä tiedät, olet ollut naimisissa. - Olin vasta 21.
- Mutta annoit kai hänelle sormuksen? - Kyllä, mutta hän ei vastaa soittoihini.
- Oletteko te kyttiä? - Voi paska, hän huomasi meidät.
Joulu tuli tänä vuonna aikaisin teille.
Pankkiryöstö. Panttivanki tilanne. 20 Exchange Place.
- Mitä? - Grossman on lomalla. Mene sinä.
- Entä se Madrugadan shekki-juttu? Enkö ole hyllytetty? - Heitin juuri luun sinulle.
- Tietääkseni, olet täällä vielä töissä, mutta jos et ole mielestäsi valmis. - Hän on valmis.
Hyvä. Annan sinulle mahdollisuuden, älä tee minusta pelleä.
- Tämä se on. Esitys. - Niin.
- Sait sen puhelun, hemmetti! - Pitäisi kai olla onnellinen. Voin ehkä lykätä I.A.B:ta.
Kaikki mitä sinun tarvitsee tietää. Menet aseettomana, pääpahis laittaa aseen ohimollesi -
ja laittaa sinut polvillesi. Katsot ympärillesi. Viisi miestä osoittaa Uzeilla sinua.
- Kuvittele heidät alusvaatteisillaan. - Kävisikö oranssit haalarit ja ketjut? - Pystyt tähän.
Varokaa pahikset, täältä tullaan.
Ihmiset kauemmas, viekää heidät pois täältä!
Heti kun pysähdymme, haluan kaikki ulos täältä.
Toisen kerroksen ikkunaan, nyt! Päästäkää heidät sinne!
- Kessu, mitä sinulla on? - Tunkeutuja pankissa mahdollinen panttivanki tilanne.
- Kuka on vuorossa tänään? Kuka on pomosi? - Komisario Hernandez. Pyydä hänet tänne.
- Komisario Hernandez, oletteko kuulolla? - Kyllä, anna tulla.
Täällä on komisario Collins, hän ilmoitti tämän. Voitko tulla tänne toiselle puolelle?
Matkalla. Mennään.
- Collins? Mikä on homman nimi? - Hernandez.
Tekijä on sisällä aseen kanssa. Hän väittää, että sisällä on panttivankeja.
Kaikki tarkkana! Annetaan tietä.
Kaikki on hallinnassa.
Taaksepäin, kiitos. Täällä ei ole mitään meneillään. Katsokaa illalla uutisista.
Herra Case?
- Huomenta Katherine. Miten voin auttaa? - Yhdessä haarakonttorissamme on ryöstö.
- Onko kukaan loukkaantunut? - En usko, mutta panttivankeja on otettu.
Kamalaa.
- Mikä konttori se on? - Numero 32. 20 Exchange Place.
- Mikä? - 20 Exchange Place.
- Kiitos, Katherine. - Olen pahoillani, herra Case.
Herran Jumala.
Portit auki. Menkää taaksepäin. Jalkakäytävälle.
Komisario Collins, ensimmäinen paikalla. Oletteko neuvottelija?
Etsivä Frazier. Tässä on Mitchell. Mitä sinulla on?
Ei paljoa. Pankki täynnä savua, ovet lukittu. Yritin katsoa sisään ja -
yksi asemiehistä avasi oven ja tunki 357:n naamaani, huutaen vieraalla aksentilla -
- panttivankien tappamisesta. - Näitkö muita asemiehiä? - En, en nähnyt mitään.
- Kuulitko mitään? - En, mutta 357 naamassani en voi olla varma.
Hyvä, hyvä. Hyvää työtä komisario. Onko naamaasi tungettu asetta aikaisemmin?
- Kyllä, kerran - Oikeasti? - Kyllä, kaksitoistavuotias.
- Millaista se oli? - Ei yksi parhaimpia päiviäni.
Ei varmaan. Kun tämä homma on selvä, päästämme sinut menemään.
Jos ei haittaa, haluaisin olla ainakin siihen kunnes saamme kontaktin.
Tuon halusinkin kuulla.
Miksi teette tämän? Miksi minulle?
Pop, mikä meininki?
Kaikki pankin työntekijät käsi ylös.
Työntekijät tällä puolelle. Kaikki muut tuonne.
Ottakaa kännykät ja avaimet pois taskuista ja laukuista ja pitäkää niitä ilmassa.
- Mikä nimesi on? - Peter. - Peter mikä? - Peter Hammond.
- Missä on kännykkäsi Peter Hammond? - Jätin sen kotiin.
Peter, mieti tarkkaan miten vastaat seuraavaan kysymykseen, -
jos vastaat väärin hautakivessäsi tulee lukemaan: -
"Tässä lepää Peter Hammond. Sankari, joka yritti -
estää pankkiryöstön piilottelemalla puhelintaan, -
mutta tulikin ammutuksi päähän. "
Nyt, Peter Hammond, missä on kännykkäsi?
Kerroin sinulle. Jätin sen kotiin.
- Mokasin. Olen pahoillani. - Älä välitä.
Anna minun puhua. Ole kiltti ja kuuntele.
Auttakaa minua!
Onko joku muu viisaampi kuin minä?
- Ja sinä olet? - Vikram Walia. - Kiitos Vikram.
Hei, herra.
Pidä se. Miehet tänne. Naiset tänne.
Liikettä!
Kaikkien pitää riisuutua alusvaatteilleen.
Nyt.
Rouva?
Uskokaa. Tämä on ainoa tilanne, jossa pyytäisin teitä tekemään tämän.
- Ottakaa ne vitun vaatteenne pois. - En.
Sinun pitäisi hävetä itseäsi.
Mikä sinua vaivaa, poikani? Siitä vaan, pelasta päiväni.
- Ottakaa ne vitun vaatteet pois, rouva. - En!
Stevie?
Mennään.
Kaikkien pitää laittaa tällainen puku ja naamari.
Olen Shon Gables, CBS 2 uutisista, Manhattan Trust pankin ulkopuolella, -
jossa tutkijat ovat juuri kertoneet, että pankkia ryöstetään.
Kapteeni Darius? Olen etsivä Frazier. Tämä on etsivä Mitchell.
Ehkä muistatte, teimme sen sairaala-jutun harjoitteluaikanani.
- Se oli todella sääli. - Niin oli. Mikä on homman nimi?
Tuntematon määrä epäiltyjä ja panttivankeja, sekä pankki ja noin miljoona katselijaa -
enkä näe paskan vertaa sisälle. Joten olen kiireinen.
- Tämä toimii siten herra Frazier, että minä asioin herra Grossmanin kanssa, -
- joten jos tarvitsette jotain, puhutte hänelle. - Se ei käy kapteeni.
Etsivä Grossman on lomalla, joten Frazier on iso kyrpä tänään, onko selvä?
- Jos tarvitsette jotain, voitte puhua minulle. - Niin kai minun täytyy.
- Niin se tulee olemaan. Onko meille liivejä? - Berk! Hommaa näille liivit! - Selvä!
- Ja laita heidät komentolokiin. - Lähden pois häiritsemästä ja päästän teidät työn pariin.
Kerro kun olette valmis yksityiskohtaiseen tiedottamiseen.
Kävelemme kuppilaan.
ÄIkää menkö pankkiin soittamatta ensin meille?
Oli mukava nähdä.
- Eikö meidän pitäisi olla tuolla? - Annetaan hänelle aikaa, katsotaan mitä hän tekee.
Kunnes hän varmistaa paikkansa ja saa pohjakuvan, hän paskantaa päällemme.
- Show alkaa, hän soittaa meille. Luota minuun, olen nähnyt hänet työssä. - Sinun vetosi.
Taitaa olla, eikä vain?
Yhden asian opin Grossmanilta. Nämä kaverit ei kunnioita työtämme.
- Mitä tarkoitat? - Heille tämä on taktinen tilanne. Paikalla olomme tuo henkisen puolen -
- mukaan, jota he eivät saa. - Sanoit hoitavasi tämän.
Odotan jonkun korkeamman tahon tulevan esiin ja sanovan: "tätä teemme".
- Mitä sairaalassa tapahtui? - Kaveri ampui itsensä ja tyttöystävän.
Kerroin että minulla on -
sydänvika.
Ylös.
- Laskekaa aseet! Älä liiku! - ÄIkää ampuko!
- Polvillesi! - He lähettivät minut tänne!
Jos tulette pankin lähelle hän heittää kaksi ruumista ulos!
- Kuka sanoi? - En tiedä kuka. Se kenellä oli vitun iso ase.
- Rauhoitu! - Pääsenkö telkkariin? - Kyllä. Isoksi tähdeksi, mennään.
Oliko se aika jolloin luulin, etten näe perhettäni enää? Kyllä, ajattelin sitä. Tarkoitan että -
aluksi se liian iso asia ajateltavaksi kun on ase naamalla.
Kyllä ajattelin.
Vaimoani, etten näe häntä.
Lapsiani. Minulla 10-vuotias poika. 17-vuotias tytär.
Kyllä ajattelin, mitä luulit?
He ovat lapsiani.
Kaunista.
Neiti White, haluan painottaa, ainoa aikeeni on viettää aikaa ihanassa kaupungissanne.
- Ja nauttia sen tarjonnasta. - Eikö bisneksiä enosi kanssa?
Olen nykyään vähän tekemisissä hänen kanssaan.
Minulle kerrottiin, ettette ole nähneet yhdeksään vuoteen.
- Olette hyvin tiedotettu. - Täytyy olla.
Herra Arthur Case on puhelimessa.
Täytyy päättää. Tarvitsen kopion ostokirjasta, lainasta ja muista papereista. Olen yhteydessä.
Tätä tietä, herra.
Arthur Case? Oletko varma?
- Niin hän sanoi. - Noinko vain? Oliko siellä sihteeri tai joku muu?
- Ei. - Selvä. Yhdistä hänet.
- Täällä on Madeleine White. - Neiti White, olen Arthur Case.
- Huomenta, herra Case. - Olemmeko tavanneet virallisesti? - Enpä usko.
Silti ilmestytte aina itsenäisyyspäivän juhliini Southamptoniin.
- Tunnemme samoja ihmisiä. - Siltä näyttää. Menen suoraan asiaan.
Minulla on ongelma, johon tarvitsen jonkun erikoistaitoisen ja vaitiolovelvollisen.
- Oletteko sellainen vai onko minulle kerrottu väärin? - Jatkakaa.
- Voinko hakea teidät toimistonne edestä viiden minuutin päästä? - Olen alhaalla.
Heillä oli hieno suunnitelma laittaa meidät sekaisin ja riistää meiltä -
itsekontrollin. He olivat erittäin -
järkähtämättömiä, mutta kuitenkin omituisesti irrallaan.
Tiedän vain, että he kutsuvat toisiaan muunnelmiksi Stevestä.
Steven, Steve-O, Stevie.
- Millä he sinua kutsuivat? - Ei millään, sanoivat vain...
Valehtelet. Kerro totuus. Katso minua ja sano totuus.
- Heillä oli AK-47:at. Neljällä heistä. - Tiedät paljon aseista. - En.
- En tiedä mitään aseista. - Mutta tiedät heillä olleen AK-47:at.
- Kaikki tietävät millainen AK-47 on. - Kaikkiko?
Jokainen joka on joskus katsonut kunnollisen toimintaelokuvan tietää.
- Oletko ennen ryöstänyt pankkia? - Pelleiletkö? Minä ryöstänyt pankkia? En.
- Oletko varastanut taalaakaan? - En.
- Koskaan? - Milloinkaan.
- Tiedätkö mitä? - Yhden kerran. Sen yhden kerran...
Vein viisisenttisen mummoni lompakosta.
Hän oli puolalainen.
Minulla oli tapana sanoa hänelle "Mama, toh nicklah, toh nicklah. "
Eräänä päivänä hän avasi lompakkonsa ja siellä oli viisisenttinen. Otin sen.
Se on ainoa mitä olen ikinä ottanut.
- Tarkoitukseni ei ollut olla paskamainen. - Unohda se. Mikä on homman nimi?
Vapautettu panttivanki oli Herman Gluck, 73.
Hänellä oli rintakipuja. Hän on lääkintämiesten hoivassa.
Hänen oli käsketty sanoa, että jos poliisit menevät lähellekään ovea, -
he heittävät kaksi ruumista ulos.
Hän epäilee siellä olevan neljä ryöstäjää. He tulivat sisälle maalareiksi pukeutuneina.
Pankissa on videovalvonta. Se on latautumassa -
Manhattan Trustin pääkonttorista, mutta siinä kestää hetkisen.
Kortteli on sinetöity. Miehet ovat ikkunoissa.
- Tarkistamme katuviemäreitä D.E.P:llä. - Entä puhelimet?
Katkaistu ja käännetty M.C.C:hen. He soittavat vain meille.
Kännyköitä tarkkaillaan ja saamme liikenteen jumiin heti kun sanotte, -
mutta emme haluaisi tehdä sitä siltä varalta, että panttivanki pystyisi soittamaan -
mitä ei ole tapahtunut.
- 911? - Heitä on informoitu.
Kaikki puhelut, joissa puhutaan pankista tulevat heti meille.
Siinä on minun osuuteni.
Niin.
- En soita heille vielä. - Anteeksi? - Ei tunnu siltä, että aika olisi kypsä. Tiedäthän?
En aio soittaa ja kysyä, mitä hän haluaisi minun tekevän. Katsotaan, mitä hän tekee.
Sinun päätöksesi.
- Herra Case, jospa selittäisin teille tapani toimia? - Mielellään, se olisi hienoa.
Kerroitte, että tallelokeroisanne on perhekalleuksia. Se on selvä.
Kokemukseni mukaan teidänlaisilla on töissä väkeä, jotka tekevät töitä tällaisten asioiden eteen.
Ja kun he eivät osaa, he soittavat minulle. Heidän väkensä soittaa minulle.
Joten tiedän heti, että laatikossa on jotain sellaista, -
josta ette halua edes lähimpien ihmistenne tietävän. Se ei haittaa minua.
Sanotte vain, ettei minun tarvitse tietää sisältöä, ja minun ei tarvitse.
Mutta jos sanotte, että siellä on kasa vanhoja baseball-kortteja, -
ja saan selville, että siellä onkin ydinaseen laukaisukoodit, -
- voimme sanoa, että sopimus on purettu. - Siinäkö kaikki? - Kyllä.
Se, mitä laatikossa on, on kuulunut minulle jo ennen syntymäänne.
Se on erittäin arvokasta eikä siitä ole mitään vaaraa kenellekään.
Paitsi teille.
Hyvä on. Ensinnäkin, siellä on aseistettuja miehiä, joten en voi taata lopputulosta, sovittu?
- Tietenkin. - Hyvä.
- Mikä saa teidät luulemaan, että he haluavat ryöstää laatikkonne? - En luulekaan.
Miksi ette sitten kerro minulle miten haluaisitte tämän päättyvän?
Pidän siitä, että kukaan ei ikinä koske tallelokerooni.
En heidän, en teidän, en virkavallan.
Ja mitä nopeammin tilanne on ohi, sitä helpottuneempi olen.
- Riittääkö se teille? - Ei.
Lokeron sisällöllä on minulle henkilökohtaista arvoa.
- Niin pitkään, kuin se säilyttää salaisuuteni. - Entä jos se paljastuu?
Joudun vastaamaan vaikeisiin kysymyksiin.
- Joten se pysyy lukittuna tai katoaa. - Aivan niin.
- Onnistuuko se teiltä? - Kyllä.
Toivon niin. Pakko sanoa, että olen hieman skeptinen.
Keneltä saittekaan numeroni, hänellä oli sama ongelma.
Hänen on täytynyt olla tyytyväinen.
- Steve? - Steve-O'n aika.
Tulin tarkastamaan tänne heidän asettamaa perimetriä. Arvaa mitä löysin?
Ulos päästetty panttivanki sanoi, että he tulivat sisään maalareiksi pukeutuneina?
Niin.
- Luultavasti varastettu. - Käske heidän etsiä siitä sormenjälkiä.
- Kaikki valmista? - Kyllä, olen linjalla.
- Onko sinulla oikea numero? - Varmasti.
Selvä. Vielä ei mitään.
- Saimme videokuvaa. - Näytä sitä.
- Mitä tapahtui tuolle kameralle? - Odota, odota.
Tuossa se on. Tuo kaveri. Hän sokaisee kameran taskulampulla.
Outoa, eikö olekin? Aivan kuin kukaan ei näkisi sitä.
- Luulisi, että se on melko kirkas? - Se voi olla infrapunaa.
- Mikä se on? - Infrapunapolttimo.
Ihmiset eivät näe sitä, mutta kamera havaitsee sen.
- Hän voi sokaista kamerat kenenkään tietämättä. - Oikealle, oikealle.
- Hän sokaisi kamerat noin kello kymmenen. - Joten noin kahden minuutin ajalta -
meillä ei ole mitään todisteita pankkiin tulleista tai lähteneistä henkilöistä. Mahtavaa.
- Miriam, kuinka pitkään olit siellä ennen kuin se alkoi? - Vain muutaman minuutin.
Pystytkö kertomaan, mitä siellä tapahtui räjähdyksen ja savun jälkeen?
He käskivät meidän painaa päät alas ja sulkea silmät. Sitten muistan yhden heistä -
kertoneen muille menevänsä alakertaan korjaamaan kamerat.
- Videokamerat? - En tiedä.
- Haluatko kertoa meille jotain muuta? - En, vain...
- Varmasti? - Niin, minä...
Pystytkö kertomaan meille ryöstäjien nimet?
- Minä vain pelleilen. Oletko kunnossa? - Kiitos.
Selvä.
- Se oli aika kauheaa. - Oliko se hirveää? - Meidän piti riisuutua.
Meidän piti ottaa vaatteet pois.
En ymmärrä, miksi he pistivät meidät tekemään niin.
Luulin vain, että... Luulin, että he tappavat minut.
Olkoon menneeksi, kulta.
- Voinko mennä? - Et. - En? - Sinun täytyy pysyä täällä.
- Sinun täytyy pysyä täällä. - Ei, voit mennä. Ei, et voi. Ei, voit mennä.
- Ryöstitkö pankin? Ryöstit. - Ryöstitkö pankin?
- En. - Oletko varma? - Etuovella on liikehdintää. - Lähdetään.
- Laske aseesi maahan! - ÄIkää ampuko! ÄIkää ampuko!
Älä liiku! Älä liiku!
Käskin sinua nostamaan kätesi niskan taakse ja polvistumaan!
- Kädet on sidottu! - Jeesus, tarkasta hänet. - Selvä.
- Olen yksi panttivangeista! - Varovasti.
- Rauhallisesti. Ole todella varovainen. - En näe häntä tähystyspaikaltani.
- Minä näen hänet. Minulla on suora laukaus. - Löytyykö aseita?
- Kuka olet? - Vikram Walia. Työskentelen pankissa.
Selvä. Vikram, onko tämä pommi?
- Voi paska! Hemmetin arabi! - Mitä? Ei. Olen sikh! - Onko se pommi? - Ei.
- Vastaa minulle, Vikram. Onko tämä pommi? - Ei ole. - Oletko ansoitettu? - En.
- Vikram, sinun täytyy rauhoittua. Jeesus, auta vähän. - En tiedä.
Katsellaan vain. Siinä pankissa on paljon liikettä.
- Ottakaa hänet kiinni. - Mike, ota hänestä kiinni. - Mitä hemmettiä? Rauhallisesti.
Se on turbaanini. Menkää pois. Rauhallisesti. Menkää... Turbaanini! Antakaa se takaisin!
- Pää kiinni. Rauhoitu. - Mitä vittua teette? Antakaa turbaanini takaisin.
- Ette voi repiä turbaaniani. - Pää kiinni. - Mitä vittua? - Tule jo, liikettä.
n ja 12:n tapaamiset... - Äläkä unohda kello n tapaamistasi kansleri Joel Kleinin kanssa.
- Voi, Madge. Mikä päivä... - Teidän korkeutenne. - Madeleine! Kuinka voit?
Hyvin, mutta kiitos kun tapaat minut näin lyhyellä ajalla.
- Madge, onko kaikki käyty läpi? - Kyllä, herra Mayor.
Tätä tietä, neiti White.
Minulla on aina aikaa syödä ilmaista ruokaa hyvän asian eteen.
- Kenet pelastamme tällä viikolla? - Olen hakemassa tukea -
Joseph Freidkinin selkäydintutkimusta varten. Ja saamme vuotuisen rahoittajan ensi kuussa.
- Jos hoidat sen, saamme melkoista vahvistusta. - Mielelläni. Voinko tehdä jotain muuta...
- Mitä helvettiä haluat? - Palveluksen.
- Älä. Minkälaisen? - Viimeisen mitä tulen pyytämään. - Juuri sellaista ajattelinkin.
- Tiedät tästä panttivankitilanteesta. - Miten se liittyy sinuun?
Minun täytyy pitää sitä silmällä.
Haluan sinun vievän minut sinne ja kertovan vastaavalle, että on tahdikas minua kohtaan.
Olet hullu.
Jos se olisi helppoa, se ei tasoittaisi välejämme, eihän?
- Se on mahdotonta. - Mikään ei ole mahdotonta.
Sinun täytyy vain vetää muutamasta narusta, ei muuta.
Minun täytyisi varmaan antaa muutama.
Sitten teet juuri niin.
Olet erinomainen narttu.
Kiitos.
Tilanne on ollut tiukka muutamien tuntien ajan.
On epäselvää, kuinka monta panttivankia rakennuksessa on -
ja kuinka monen rosvon kanssa poliisi on tekemisissä.
Virkailijoiden mukaan kaikki alkoi ryöstöstä Manhattan Trustilla, -
mutta se on kääntynyt panttivankitilanteeksi.
Neuvottelijat ovat täällä tapahtuma- paikalla ja työskentelevät kovasti.
Mahdollisista vammoistakaan ole vielä tietoa.
Tietenkin pidämme teidät ajan tasalla tapahtumista ja pysymme tapahtumapaikalla, kunnes juttu on ohi.
Siinä viimeisimmät uutiset täältä tapahtumapaikalta Manhattanilta.
Suorasta lähetyksestä, Sandra Endo. Takaisin sinne.
Suojele ja palvele persettäni. Missä turbaanini on? En puhu kenellekään ilman turbaania.
Se on osa uskontoani. Pääni peittäminen kunnioittaakseni Jumalaa. Olen sikh.
- Etsimme turbaanisi. - Tiedoksi vain, etten ole arabi, kuten poliisi väittivät.
Et tainnut kuulla sellaista. Paljon tapahtui. Olit luultavasti pyörällä päästäsi.
- En kuullut sitä. - Kuulin mitä kuulin. Annan teille kaiken tarvitsemanne tiedon.
En tarvitse tätä. Tarvitsen turbaanini. Se on osa uskontoani.
- Etsimme sen sinulle. - Ette etsi sitä. Haluan sen nyt.
Ajattelisit vain kaikkia pankissa olevia ihmisiä. Se on vaarallinen tilanne.
Sinun täytyy kertoa meille mitä pankin sisällä tapahtuu.
Voimme puhua tästä myöhemmin. Haetaan virkailija tänne. Voit tehdä virallisen valituksen.
- Nyt meidän täytyy käsitellä tätä juttua. - Ensin hakkaatte minut ja nyt haluatte apuani.
Sinun täytyy ruveta ajattelemaan yhteistyötä.
Voisimme pyytää anteeksi NYPD:n puolesta, mutta emme olleet he. Olemme etsiviä.
- Yritämme selvittää... - Mitä haluatte tietää? - Kuinka monta heitä oli? - Taisi olla neljä.
- Kuinka monta panttivankia? - En tiedä kuinka monta. Ehkä 20 tai 30.
Olen kyllästynyt tähän paskaan. Mitä oikeuksilleni tapahtui?
En voi mennä minnekään, ettei minua ahdisteltaisi.
Minut heitetään ulos pankista. Olen panttivanki. Minua ahdistellaan.
Lentokentällä en pääse turvatarkastuksesta ohi ilman satunnaista valintaa.
- Hemmetin satunnaista. Melkein menetin työni... - Luultavasti pääset kumminkin taksiin.
- Taitaa olla yksi luontaiseduista. - Laita jäätä kasvoillesi.
"Kaksi bussia täysillä bensatankeilla. Yksi Jumbo Jet täydellä bensatankilla -
ja pilotit JFK:n lentokentällä kiitoradan loppupäässä. He antavat aikaa klo 21:een asti -
sen jälkeen he tappavat yhden panttivangin tunnissa TV-kameroiden edessä.
Pankki on suojattu Semtex-räjähteellä. Esittelemme, jos tarvitsee. "
- Mitä vain teettekin, älkää antako heille Jetiä. - Ei lentokonetta. Ehkä bussi.
Eivät saa mitään, ennen kuin olen puhunut heidän kanssaan. Edes kupillista kahvia.
- Tällä hetkellä vain odotamme. - Annetaan heidän mietiskellä tekemisiämme.
Anteeksi, etsivät. Tämä on Arthur Case.
- Hän on... - Olen johtokunnan puheenjohtaja.
- Pankin. Haluatteko puhua hänen kanssaan? - Ehdottomasti.
Herra Case, kuinka voitte? Olen etsivä Frazier.
Jäikö meiltä jotain tärkeää tietämättä?
Ei. Ajattelin vain jos voisin olla jotenkin avuksi.
- Onko heillä mitään vaatimuksia? - He haluavat suihkukoneen.
Ymmärrän.
Haluatko minun järjestävän heille sellaisen?
- Olen pahoillani. Olen tainnut käsittää väärin. - Kaikki on kunnossa, herra Case.
- Mistä tavoitamme teidät, jos tarvitsemme jotain? - Työntekijöitäni on tuolla, -
ja haluaisin jäädä tänne. En silti halua häiritä teitä.
- En tule olemaan häiriöksi. - Kersantti Collins!
Herra Case, yritämme pitää teidät ajan tasalla niin hyvin kuin voimme, -
- mutta suokaa anteeksi. - Tätä tietä, sir. - Suuret kiitokset.
- Tähän suuntaan, herra. - Paljon kiitoksia. - Eipä kestä. - Tätä tietä, herra.
"50 nälkäistä ihmistä tarvitsee ruokaa heti. "
Olemmeko valmiita kuuntelulaitteiden osalta?
Tarvitsen 15 minuuttia, kun saamme ruuan. Pizza on paras vaihtoehto. Ei sämpylöitä.
- Oletko tosissasi? - Jos lähetämme 10 pizzalaatikkoa kuuntelulaitteiden kera, -
saamme ehkä jotain keskustelua jos he puhuvat keskenään.
Anna sämpylät, se on osuma tai ohi. He voivat liikkua, eikä minulla ei ole 50:ntä lähetintä.
- Mikä tämä on? - Digitaalinen nauhoitin. Painat sitä ja se nauhoittaa puoli tuntia.
- James Bond tavaraa. - Voit saada näitä Amazonilta.
- Aiotko kysyä panttivankeja takaisin? - Hänhän antoi meille yhden?
Pyysin toista ja hän sanoin ei. Mitä seuraavaksi? Hän tietää mitä on tekemässä.
Hän antoi meille panttivangin. Me annamme hänelle ruokaa.
En halua, että tämä kaveri huijaa minua.
Vitun vittu. Jos he haluavat ampua minut, kun otan naamarin pois, niin antaa mennä.
- Haluatko, että meidät tapetaan? - Haluat rauhoittua? Mitä eroa silläkin on?
He ovat tuolla ryöstämässä pankkia!
- Etkö nähnyt kun he hakkasivat hänet? - Turpa kiinni.
Luuletko heidän pukeneen meidät näin vain hauskuuden takia, puñeta?
- En tiedä. - Pyydän, olkaa hiljaa. - Miksi he pakottivat meidät pukeutumaan näin.
Ehkä sen takia, kun kytät rynnivät sisään pelastaakseen meidät, -
- niin tulemme kaikki ammutuiksi. - Hyvä Luoja! - Se on hyvä suunnitelma, mutta ei kiitos.
Käskin sinun olla hiljaa! Jättäkää hänet rauhaan!
ÄIkää tehkö tätä minulle, pyydän!
Teen kuten tahdotte! Apua!
Pyydän, älkää tehkö tätä!
Yksi kaveri hoiti kaiken puhumisen. Hän kertoi kaikille mitä pitää tehdä.
- Joten he puhuivat keskenään? - Emme kuulleet, mitä he puhuivat.
He pitivät meitä huoneissa. Ovet lukittuna koko ajan. Emme tienneet mitä he tekivät.
- Kuulitko mitään mitä he sanoivat? - Minulla on ongelmia kuuloni kanssa.
- Ymmärrän. - Käytän kuulolaitteita. - Missä ne ovat? - Korvissani.
- Näytä ne. - Niin, katsotaan niitä. - Kyllä nämä ovat kuulolaitteita.
- Tuo on toinen? Mitä tuo punainen tekee? - Nämä ovat eri värisiä. Tarvitset kaksi erilaista.
- Ja olennaisesti oikealta vasemmalle. - Oikealta vasemmalleko? - Niin.
- Väärin meni. - En ymmärrä. - Steve? - Anteeksi? - En sanonut mitään.
- Onko nimesi Steve? Stevie? Steve-O? Paljonko he maksavat sinulle? - Anteeksi?
- Sinä kuulet mitä puhun. - En kuule. - Paljonko he maksavat sinulle? - Kuka maksaa minulle?
- Oletko osallisena tässä ryöstössä? - Ehdottomasti en.
- Oletko osallisena tässä tilanteessa? - Missä tilanteessa? - Älähän valehtele.
Jos hän antaa meille juomarahaa, niin mitä otan ne.
- Laske aseesi maahan! - Tarkistakaa tuo ase! - Rauhoittukaa kaikki. Rauhallisesti nyt.
Nyt rauhallisesti!
Kuinka voit?
Olen etsivä Keith Frazier, panttivankien neuvotteluryhmästä. Kuinka sujuu?
Selvä. Toivon pizzojen maistuvan. Ne voivat olla tosin hieman jäähtyneitä.
Voit soittaa milloin vain. Siinä on suora linja minulle. Haluaisin puhua kanssasi.
Oli hauska puhua kanssasi.
- Vitun venäläiset. - Soita operaatiokeskukseen. Kysy jos he saavat venäläisen kääntäjän tänne.
Hommaa myös ruumispusseja. Toivottavasti tiedät, mitä olet tekemässä.
- Jos väkeäni ammutaan noiden villi-ihmisten toimesta... - Selvä. Mitch? Tarkasta panttivangit.
Selvitä ovatko kuulleet venäjää tai murretta. Kaikki tulee menemään hyvin.
Makaamaan lattialle!
Alahan tulla, kultaseni. Mennään.
Lopeta itkeminen! Turpa kiinni!
Mene sinne ja istu alas! Laita naamari päällesi!
Alahan tulla, tissit.
- "Tissit"? Kenelle oikein puhut? - Ala tulla. Kuulit kyllä, ole hiljaa!
- Miksi? - Liikuta sitä läskiä persettäsi! Vauhtia!
- "Läskiä persettäsi"? Pelleiletkö? - Jollet ole hiljaa niin potkaisen sinua perseelle.
Naamarit päälle. Kädet maahan.
Naamarit päälle! Kädet maahan!
Alahan tulla, tissit. Voi vittu! Istu alas!
Hän oli vierelläni. Hän jutteli rivissäni.
Tämä mies oli oikealla puolellani, ja hänen lap- sensa hänen vieressään. Lapsi pelasi videopeliä.
- Muistan hänet. - Mistä muistat hänet? - Hyvät tissit.
- Näitkö heistä ketään jälkeenpäin? - Hänet näin.
- Oletko varma, että se oli juuri hän? - Näin hänen pukunsa alle. Sellaista ei voisi unohtaa.
- Tämä kaveri melkein tapatti meidät. - Kuinka?
He pistivät kahdeksan tai yhdeksän meistä toimistoon hetkeksi aikaa.
Hän otti naamionsa pois ja puhui kuten ei olisi pelännyt ollenkaan.
"Minun ei tarvitse pitää mitään naamaria. " He tulivat hakemaan häntä ja pahoinpitelivät hieman.
- Näitkö häntä enää sen jälkeen? - En.
- Oliko hän kunnossa? - Näytti olevan.
- Tunnistatko muita siitä huoneesta? - En ole varma. - Et kenestäkään?
- Katsoisitko uudestaan? - Olin kauhuissani siellä.
Entä ennen sen alkua? Et katsellut ympärillesi, kun olit jonossa?
Puhuin juuri ystäväni kanssa puhelimessa.
Otatteko vielä lisää kuvia? Voisin kumartua ja ottaa kynän.
Ihan sama. Tämä kaveri... On kusipää.
- Mitä vittua? Tuo ei ole kyllä venäjää. - Eikö? Mitä se sitten on?
Ei ainakaan puolaa, eikä unkaria. Bulgariaa mahdollisesti.
Jotain keskieurooppalaista kieltä se on.
- Siinäkö se oli? Sinunhan pitäisi olla kieliasiantuntija. - Mitä? Ei todellakaan.
- Mitä mieltä olet? - Tuota noin...
Tämä on kuitenkin New York. Täältä pitäisi löytyä joku, joka tietää mitä tuo on.
Luultavasti hot-dog -mies. Berk, kuuluta se kaiuttimista. Suokaa anteeksi.
Huomio! Tietääkö kukaan mitä kieltä he puhuvat?
- Minä. - Phil, päästä hänet läpi.
- Tiedätkö mitä kieltä he puhuvat? - Kyllä, se on albaniaa.
- Albaniaa? - Albaniaa. Albaniasta.
Mitä minä täällä teen?
- Pidätetäänkö minut? - Ei pidätetä. Alahan mennä.
- Mitä he puhuvat? - En minä vain tiedä. - Et tiedä? Sanoit osaavasi puhua albaniaa.
- En sanonut, että puhun albaniaa. - Sanoit puhuvasi albaniaa.
- Kuinka sitten tiedät sen olevan albaniaa? - Ex-vaimoni ja hänen vanhempansa ovat Albaniasta.
Hänen vanhempansa eivät osanneet englantia. Minulla ei ole aavistustakaan, mitä he puhuivat, -
- mutta tuo on aivan varmasti albaniaa. - Aivan varmasti? - Kyllä.
Soita Albanian lähetystöön ja kysy, jos he saisivat tulkin tänne. Asialla on kiire.
- Voisitko odotella tuolla takana? - Taas.
Pakettiauto varastettiin kaksi päivää sitten, mutta sormenjälkiä ei löytynyt.
- Ei mitään? - Ei mitään.
- Albaniaa? - Kuten jo sanoin, se on varmasti albaniaa.
Aivan varmasti.
- Hei. - Kiitos.
Kuinka tätä pelataan?
Saat pisteitä pahanteosta, kuten autojen varastamisesta ja huumeiden myynnistä.
Menetät pisteitä, jos joku varastaa sinulta tai ampuu sinua.
Hyvänen aika! Mikä tässä on tarkoituksena?
50 centin sanoin: "Rikastu tai kuole köyhänä. "
Pankkiryöstöistä saa hyvät pisteet.
- Luuletko tämän olevan hienoa? - Todellakin. Täältähän saa rahaa.
Syö pizzasi loppuun, niin vien sinut isäsi luo.
Aion puhua hänelle tästä pelistä.
- Onko hyvää? - Kyllä on.
- Kaikki menee hyvin. - Hienoa.
- Pääset pian kotiin. - Hyvä homma.
- Sir? - Niin. - Albanian lähetystö ei voi auttaa. - Kuinka niin?
En tiedä mitä se heppu halusi, ehkä rahaa. Kysyin Ulkoministeriöstä, siinä menisi kuukausi.
- Selvä. - Soita hänelle. - Oletko hullu?
- Vihaan sitä ämmää.. - Sanoit hänen puhuvan albaniaa? - Hän syntyi siellä. - Soita.
Tulen katumaan vielä tätä.
- Kuka on etsivä Frazier? - Tässä. - Minulla on llina Maria tässä. -Miritia.
- Kuinka sujuu? - Hei.
- Mitä tässä on? - Parkkisakkoja. Voitte varmaankin maksaa ne?
Katsotaan mitä voin tehdä. Voitko kuunnella tämän, ja kertoa mitä siinä puhutaan?
Et saa polttaa täällä.
Olkoot.
- Mikä noin hauskaa on? Mistä he puhuvat? - Tiedän mistä he puhuvat, tiedän puhujankin.
Tiedät kuka hän on? Tiedätkö siis nimetkin?
- Kuka hän on? - Parkkisakot? - Hoidetaan. Kuka hän on? - Hän on Enver Hoxha.
- Kuka? - Hän oli presidentti Albaniassa.
Hetkinen. Sanotko, että Albanian entinen presidentti on ryöstämässä tuota pankkia?
Enver Hoxha on kuollut. Tuossa nauhalla hän puhuu, kuinka hyviä ihmisiä albanialaiset ovat.
He ovat kuolematon kansa. En olisi huolissani siitä.
- Se on siis nauha. Oletko varma? - Jouduin kuuntelemaan tuota koulussa.
"Kommunismi on hyvä, kapitalismi paha. Lenin, Marx, ja niin edelleen. "
- Hän on Enver Hoxha. Nauhalta tosin. - Selvä. Konstaapeli, voit viedä hänet kotiin.
Teethän palveluksen minulle? Katso minne parkkeeraat seuraavaksi.
- He soittavat nauhoja meille. - He tietävät, että kuuntelemme heitä.
Siinä olet oikeassa ja he tietävät miten teemme sen.
Pahinta on, että he haluavat meidän kuuntelevan, jotta voivat johdattaa meidät väärille jäljille.
- Viimeksi, kun minua vedätettiin noin hyvin, se maksoi minulle 5 dollaria. - 5 dollaria?
Niin. Tijuana, älä kysy.
Katsokaa tätä... Voi vittu.
Etsivä Frazier, mukava tavata. Tässä on Madeleine White.
- Mukava tutustua. - Tämä on minulle kunnia.
- Neiti White voi auttaa sinua. - Hyvä. Mitä olet ajatelleet?
Hänellä on vaikutusvaltaa näissä asioissa, syistä, joita en voi paljastaa.
Mitä tarkoitatte?
Hän tarkoitti, että tapahtumien panokset ovat hieman liian korkeita palkkatasollesi. Ei pahalla.
Ja hän tarjoaa apuaan.
Kerro pormestarille, että nostaa palkkani oikealle tasolle ja ongelma poistuu.
Kuulin, että näin olisi käynyt aikoja sitten, jos olisit ollut hieman diplomaattisempi.
- Mutta voimme silti puhua siitä. - Laskin leikkiä. Nousen ylöspäin, kun on sen aika.
En ole esteenä, jos haluat nopeuttaa sitä.
Sitten on vielä ne 140,000 dollaria, jotka katosivat. Madrugada ratsian yhteydessä.
Ymmärrän. Minulla ei ole mitään tekemistä asian kanssa.
Meillä on tarkka-ampujat ikkunassa, katolla, sekä vastapäisessä talossa.
Yritämme saada pohjapiirustukset löytääksemme pankin ilmastointikanavat.
- No? - Onko siellä Albanian presidentti? - Puhelimessa. - Hauskaa.
- Sinun ei pitäisi salakuunnella ihmisiä. - Sinun on vain totuttava siihen.
- Et saa yksityisyyttä siellä mihin olet menossa. - Siinä olet oikeassa.
Ensi viikolla istun altaassa imien drinkkejä kuuden naisen seurassa. Amberin ja Tiffanyn.
Todennäköisemmin olet suihkussa kahden miehen seurassa. Jamalin ja Jesuksen.
Ja huonot uutiset ovat, että se mitä imet, ei ole drinkki.
- Ehkä pitäisit siitä. - Haluat todella suututtaa minut.
- No niin, asia on näin... - En tarvitse tilanneraporttiasi, Serpico.
- Minä kerron, miten asiat ovat. - Tarkoitin vain... - Näin ne ovat.
Tuot minulle, mitä pyydän ja tuot sen ajallaan tai istut ja katsot, -
- kun teen sen, minkä sanoin tekeväni. Selvä? - Erittäin. Yritän saada pyytämäsi, -
mutta sinun on ymmärrettävä, että kaupungilla ei ole lentokonetta odottamassa tällaisia päiviä.
Ymmärrän sen, että jos ette tuo konettani ajoissa, niin voitte yhtä hyvin tuoda ruumisauton.
- Keskitytään siihen, miten voimme molemmat saada haluamamme. - Sinä et kuuntele.
- Tuot sen mitä haluan ja en tapa ketään. - Hyvä on. Hoidan asian.
- Yritetään pysyä kaikki rauhallisina. - Enkö kuullosta rauhalliselta. - Kuulostat.
Kyllä kuulostat.
- Herra Damerjian... - Pelkkä Damerjian.
- Damerian. Onko se albanialainen nimi? - Sano vain Kenneth.
- Kenneth? - Onko se albanialainen vai... - Armenialainen.
- Mitä eroa niillä on? - Synnyin Queensissä.
En ole ikinä käynyt Armeniassa tai Albaniassa, mutta surffasin kerran Australiassa.
- Saisinko lasin vettä? - Onko sinulla jano? - Kurkkuni on rutikuiva.
- En ole hermostunut. - Kurkkusi on rutikuiva? - Hänen kurkkuaan kuivaa.
- Haluan vain lasin vettä. - Voi paska! - Milloin kerrot, mitä todella tapahtui...
- Haluan vain lasin vettä. - Kuiva kurkku. - Haluatko kahvia? - En kiitos.
- En juo kahvia. - Ota vain. - Tiesitkö, että he ryöstivät pankkia?
- En, ennen kuin sain aseen kasvoilleni. - Siksikö pidit heille ovea auki?
- Mistä tiesit, että he ryöstävät pankkia? - Koska he osoittivat minua aseella...
Se ei tarkoita vielä mitään. Ottivatko he rahaa? Näitkö heidän ottavan rahaa?
Olin lukkojen takana, ties kuinka pitkään.
- Sidottuna huoneeseen. Huomasin, että näit minut. - Huomasit minun näkevän sinut?
- Niinkö sinä sanoit? - Kyllä. - Näit minut sidottuna, kun tulit sisälle.
En voi tehdä ihmeitä. Tarvitsen lisää aikaa.
Jos käyttäisit antamani ajan tehokkaammin sinulla ei olisi tätä ongelmaa.
- Mitä haluat minun sanovan? - Että koneeni on valmiina.
Lupasin tekeväni kaikkeni sen eteen, mutta tarvitsen lisää aikaa.
- Miksi antaisin sinulle lisää aikaa? - Yksinkertaisesti siksi, että saisit haluamasi.
Jos et anna, niin et saa mitä haluat. Sinulla ei ole mitään hävittävää.
- Lähetän sinne ruokaa. - Minulla on kysymys. Jos vastaat oikein, saat lisää aikaa.
Tiedät mitä tapahtuu, jos vastaat väärin.
Kumpi on painaa enemmän?
Junat, jotka ohittavat keskusaseman vuodessa vai puut, jotka kaadetaan dollareiksi?
Annan vihjeen. Se on kompakysymys.
Mitä helvettiä tämä on? Pelaammeko nyt pelejä?
Sen on oltava junat, koska dollareita ei paineta paperille, vaan puuvillaan.
- Olen kuullut tuon. - Tuo on totta. - Joten puita ei kaadeta seteleiksi.
- Oletko varma? - Hyvä on.
- Keksin sen. - Odota hetkinen - Soitan takaisin.
Se on ansa. Ne painavat saman verran. Kerro se hänelle. Ne eivät paina mitään.
- Eivät paina mitään vai painavat saman verran? - Kerro, että ne painavat saman verran.
- Kerro hänelle, että ne painavat saman verran. Tee se. - Saman verran. Selvä.
- No? - Ne painavat saman verran. - Tällä kertaa voit lähettää voileivät.
- Melko hyvin. Tämä kaveri on sekaisin. - Hän sanoi, "keskusasema".
Keskusterminaali on rautatieasema ja keskusasema on postitoimisto.
- Hän on väärässä. - Kuka? - Epäilty yksi.
Junat eivät kulje rautatieaseman läpi. Se on viimeinen pysäkki jokaiselle junalle.
- Entä maanalainen? Se kulkee läpi. - Pohjoinen linja kulkee sinne.
- Miten ihmeessä tiedät sen? - Pohjoinen linja kulkee sinne!
- Ei. Pohjoinen linja lähtee sieltä. - Mistä te puhutte?
- Pohjoinen linja kulkee läpi! - Haetaan vain ne voileivät.
- Pohjoinen linja... - Hän sanoi: "kulkee läpi. "
Mutta pohjoinen linja kuitenkin menee sinne.
Turpa kiinni. Sillä ei ole mitään väliä kuitenkaan.
Tiedän mitä hän tarkoitti. Se mitä hän sanoi on eriasia kuin mitä hän tarkoitti.
- Sehän on aina ongelma, eikö? - Voileipiä. - Hoidetaan, hoidetaan.
Juuri nyt voisin ottaa hot dogin ja kaljan.
- Minulla oli liput Metsien illan peliin. Ja Pedro syöttää! - He saat turpaansa kuitenkin.
- Sanos muuta. Parempi olla täällä. - Hyvä etteivät he erottaneet meitä.
- Luuletko heidän olevan terroristeja? - He ovat ryöstäjiä eivät terroristeja.
- Mistä tiedät? He voivat kuulua Al-Qaedaan. - Usko minuun. Olen tutkinut näitä asioita.
- Mihin kuulut, Mossadiin? - Ei, olen lakimies.
Opetan Kolumbian lakitieteellisessä kansanmurhista, orjatyövoimasta, -
- sotakorvausvaatimuksista. - Kiva. Voinko haastaa ketään oikeuteen tämän jälkeen?
Totta kai. Haasta vaikka kaikki. Hulluttele.
Tuo on hyvän näköinen paska-aukko.
- Haloo? - Hei kulta, mitä kuuluu? - Kulta olen huolissani sinusta. Oletko tulossa kotiin?
Ihan kohta. Tästä tulee pitkä ilta, joten älä valvo minun vuokseni.
- Mikset anna minun tulla sinne? - En halua, että viet keskittymiseni.
Jos olet siellä kun tulen töihin aamulla, näet minut.
- En malta odottaa. - Miten menee?
Hyvin. Saimme pari panttivankia ulos. Kiitos vaan.
- Ei, vaan miten sinulla menee? - Olen kunnossa. Kaikki on hyvin.
Näin pormestarin TV:ssä. Hän sanoi, että teet loistavaa työtä. Näin myös sinut.
- Näitkö minut TV:ssä? - Näin. - Näytinkö hyvältä? - Näytit, kulta. Erittäin hyvältä.
- Kuule, minun täytyy lopettaa. - Selvä, heippa.
- Pidä pääsi kylmänä. - Selvä, minä pidän. Rakastan sinua.
Tule.
Onko säännöt selvät?
- Siitä ei tarvitse huolehtia, etsivä. - Minulle maksetaan huolehtimisesta.
Sinun tarvitsee katsoa minua silmiin ja saada minut uskomaan, että ymmärrät mistä puhuimme.
- Ymmärrän. - Selvä.
Joku haluaa puhua kanssasi.
- Haloo? - Kuka siellä? - Ei puhuta nimistä.
- Tärkeintä on mitä voin tarjota sinulle. - Ja mitä se on?
Jos voin olla varma, että tietyt asiat ovat turvassa, voin ehkä auttaa sinua tavoitteessasi.
Epäilen sitä. Kerro asioista, joita yrität suojella.
Mikset anna minun huolehtia siitä? Mikä on tavoitteesi?
- Rikastua, tietenkin. - Tietenkin, mutta olet ehkä haukannut liian ison palan nieltäväksi.
- Miten? - En voi puhua siitä puhelimessa.
- Työskenteletkö pankille? - En.
- Etkä ole poliisi. - En ole.
Tule sisälle.
Sinulla on kymmenen minuuttia, ei yhtään enempää.
Jos et ole ulkona ennen kuin valot syttyvät, jäät sisälle kunnes tämä on kokonaan ohi.
- Minua ei tarvitse uhkailla. - Tämä ei ole uhkailua, rouva, mutta tämä on.
Tiedän, että tämä peli menee minulta yli, mutta jos kusetat minua...
Olen päässyt asemaani keräämällä ystäviä, en vihamiehiä. Luota minuun.
Olet omillasi.
Miksi luulet, että tarvitsen apua.
- Nuo sata ihmistä ulkopuolella näin alkuun. - He eivät ole ongelma.
Ja he tankkaavat lentokonettasi tällä hetkellä. Älä viitsi. Et ole niin tyhmä.
Minulla on idea. Jos antaudut nyt, voin taata, että istut lyhimmän mahdollisen tuomion.
Luulen että kolme vuotta, neljä maksimissaan.
- Ja sinä järjestät sen? - Ketään ei ole loukkaantunut, ettekä ole varastanut mitään, -
- joten kyllä, itse asiassa voin järjestää sen. - Tuo ei riitä. - En lopettanut vielä.
Kun pääset vapaaksi, sinulla on kaksi miljoonaa.
On vai? Miten?
Pistämme sen jonnekin turvaan ja se odottaa sinua kun pääset vapaaksi.
Kiitos. Mutta ei kiitos.
Älä viitsi. Tein niin houkuttelevan tarjouksen. En usko, että sinulla on paljon vaihtoehtoja.
Mikset kerro minulle näistä asioista, joita olet suojelemassa?
- Pelkäänpä, etten voi. - Minä voin. Kerron sinulle tarinan.
Toisen maailmansodan aikana, eräs amerikkalainen työskenteli sveitsiläiselle pankille.
Minun ei tarvinne kertoa sinulle, että tämä aika historiassa -
antoi mahdollisuuden ihmisille, joilla oli matala moraali.
Ihmiset kuten tämä mies.
Käytti asemaansa natseihin rikastuttaakseen itseään, kun ihmisiltä hänen ympärillään -
vietiin kaikki mitä he omistivat.
Sitten hän käytti verirahojaan perustaakseen pankin.
Kuulostaako tämä mieheltä, jolle työskentelet?
Vai keksinkö mielestäsi vain omiani?
- Uskon että ymmärrämme toisiamme. - Hyvä.
Joten miten helvetissä luulet pystyväsi auttamaan minua, -
kun selvästikin tiedän enemmän kuin sinä, ja olen suunnitellut tämän täydelliseksi?
Usko pois, jos minun tarvitsee, voin muuttaa koko suunnitelmasi.
Joten mitä pikemmin lakkaat olemasta ongelmani ja muutut ratkaisuksi, sitä paremmin asiasi ovat.
- Mitä haluat? - Kaksi minuuttia.
Tallelokerohuone. Minun täytyy vain päästä yhteen tallelokeroon.
Etsitkö tätä?
Tämä voisi olla todella häpeällistä työnantajallesi.
Hänen olisi pitänyt tuhota tämä kauan sitten. Hän ei tehnyt sitä, joten nyt se on minun.
Jos se päivä tulee, että seison tuomarin edessä kertomassa mitä tein täällä, -
sinä ja pomosi teette kaikkenne auttaaksenne minua.
Jos pääset täältä ulos tuon kirjekuoren kanssa, maksamme sinulle paljon rahaa.
- Pidän sen mielessä. - Etkö aio kertoa, miten pääsette ulos täältä?
Aion kävellä ulos etuovesta. Oliko muuta?
- Miten tiesit tästä kaikesta? - Sillä ei ole merkitystä.
Kaikki valheet ja pahat teot haisevat. Niitä voi peitellä, mutta niitä ei saa katoamaan.
- Murha tulee julki? - Täsmälleen.
- En edelleenkään ymmärrä, mitä teet täällä. - Niinkö?
Hyvä.
- Me puhuimme. - Ei, joudut kertomaan enemmän. Antakaa minulle tämä ikkuna. - Kyllä, sir.
Kerroin, että koska hän ei vielä ole tappanut ketään -
- ettei ole liian myöhäistä antautua ja päästä pienemmällä tuomiolla. - Ja sitten?
Se oli käytännössä siinä.
En normaalisti loukkaannu jos minua kohdellaan kuin idioottia, mutta sinä koettelet pinnaani.
Tiedän, ettet mennyt sinne kertoaksesi jotain, jonka hän jo tiesi.
Puhu minulle.
- Sopimuksemme ei velvoita minua kertomaan yksityiskohtaisia tietoja. - Minusta velvoittaa.
Et omista minua. Tämä väärennös ja huumejuttu, ne voin hoitaa itsekin.
- Tiedän, mitä olen tehnyt ja mitä en. Puhu minulle. - Epävirallisesti?
"Epäviral... " Kaikki sinun tapauksessasi on epävirallista. Kerrot vain.
- Annoin hänelle kannustimen. - Selvä.
- Toimiko se? - Ei, mutta luulen hänen harkitsevan sitä.
- Hän on fiksu, eikö vain? - Ainakin luulee olevansa. - Selvä.
Sinun tyyppiäsi, Ivy-liiga?
- Selvästi hyvin koulutettu. - Tuota juuri tarkoitin.
Puhut kuin hän, joten ajattele kuin hän. Mitä luulet hänen aikovan?
- Ei hän tapa ketään. - Kuinka voit tietää?
- Koska hän ei ole murhaaja. - Kuinka voit tietää sen?
Useimmat tyypit Sing Singissä eivät olleet murhaajia, ennen kuin tappoivat jonkun.
Et voi tietää mitä ihminen tekee, ennen kuin ahdistat hänet nurkkaan.
Ei kyllä vaikuta siltä, että olet ahdistanut hänet nurkkaan.
Ei näytäkään, vai mitä? Vaikuttaa, että hän meni sinne itse.
Olet oikeassa. Joko lopetit?
- Uskon niin. Voinko poistua? - Voit. Annatko korttisi, jos minun tarvitsee soittaa?
Älä ota henkilökohtaisesti, mutta en anna. En usko, että sinulla on varaa minuun.
Älä sinäkään tätä, neiti White. Pussaa mustaa pyllyäni.
Varovasti, etsivä Frazier. Puren lujempaa kuin haukun.
- Kuinka vanha olet, Brian? - Kahdeksan vuotta ja yhdeksän kuukautta.
Kahdeksan vuotta ja yhdeksän kuukautta. Iso poika siis.
- Pelottiko sinua siellä? - Ei. Eikö yhtään? - Ei, olen Brooklynistä.
- Siis Brooklynistä, ymmärrän. - Aseet eivät pelota minua. - Eikö yhtään?
- Olet rohkea myös? - Kyllä. - Muistatko niiden aseistettujen miehien sanoneen mitään?
- Kyllä. - Mitä he sanoivat? - He kysyivät minulta pelistä.
- Kuka niistä? - Se pankkiryöstäjä, Sherlock. - Kunnioitusta, poika.
- Oliko hän niin kuin johtaja? - Kyllä. - Selvä.
- Muistatko muuta? - Hän oli aika pitkä.
- Hänellä oli naamio. - Brian, luuletko voivasi tunnistaa hänet näistä kuvista?
Katso vain kaikessa rauhassa.
- Naamion kanssa he näyttävät samalta. - Se on totta.
Naamion kanssa he näyttävät samalta, totta Brian.
Ryöstöyritys. Viinakauppa.
Melkoinen askel ylemmäs pikkukonnalle, kuten sinä. Pakko nostaa hattua, Pablo.
- Ensinnäkin, olen Paul. En Pablo, ymmärrätkö? - Anteeksi.
- Haluatko purkkaa? - En.
Ja toiseksi, en tehnyt sitä, tajuatko? Tein muutaman virheen kakarana.
Olin ulkona kavereiden kanssa, ja he ryöstivät viinakaupan.
Mitä minun olisi pitänyt tehdä?
- Missä sinä oikein kasvoit, Park Avenuella? - Mitä missä? - Wassa, wassa?
- Siellä ei taidettu auttaa kavereita. - Kuinka sanot Rike Island espanjaksi?
Entäs nämä kaksi? Muistuuko mieleen?
- Nämä kaksi? - Ei. - Ei siis mitään? - Ei mitään.
Eivätkö näytä epäilyttäviltä? Luulisi sinun haluavan tietää keitä he ovat?
- Ei. - Kiitos paljon. - Kiitos.
- Ihan uteliaisuudesta, tiedätkö mitään timanteista? - Vähän. Mitä haluat tietää?
- Mitä kannattaisi maksaa timanttisormuksesta? - Se vähän riippuu. Montako karaattia?
- Jos haluat, voin antaa sinulle veljenpoikani numeron. - Hyvä. - Saat häneltä hyvän diilin.
Mitä sinulla on tuolla alla?
- Anteeksi? - Tuon takin alla? Mitä sinulla on tuolla alla? - Vaatteita.
Näyttäisitkö meille?
Sinun lisäksesi on vain yksi nainen, joka sopii naispuolisen epäillyn kuvaukseen.
Eli mihin?
Pituuteesi, ikääsi ja sinun...
- Ja sinun kuppikokoosi. - Eli rikoin pykälää 34 tupla-D? Niinkö sinä väität?
Kuinka tyhmiä nämä idiootit ovat, jos luulevat saavansa lentokoneen?
- Tämä kaveri ei ole idiootti. - En tarkoita häntä, vaan ketä tahansa kidnappaajaa.
Rättipäitä vaikka Münchenin olympialaisissa. Kuka on koskaan saanut koneen?
Paskat, nykyään. Eikö tuo kaveri tiedä sitä?
- Mitä sinä teet, Keith? - Hän haluaa koneen. Aion antaa hänelle sellaisen.
- Miten kävi sääntöjen noudattamiselle? - Se minua häiritseekin.
Tuntuu, että vastustajakin luki kirjan ja tietää tarkalleen mitä aiomme.
Olemme yrittäneet hidastaa häntä. Väärin. He tässä hidastelevat.
- Ajattele. Nuijat kysymykset, Albanian juttu... - Mitä siis tarkoitat?
Tarkoitan, että hän antaa meille aikaa. Hän tekee vaatimuksia.
Hän antaa aikarajan. Me hidastelemme. Sitten hän antaa lisää aikaa.
- En usko, että hänellä on kiire. - Kuinka niin? - Sen aion selvittää.
- Niin? - Kone on valmiina. - Varmastiko?
Varmasti, mutta ennen sitä haluan sinulta jotain.
Haluan tulla katsomaan, että panttivangeilla on kaikki hyvin.
Näet heidät kun menemme bussin.
Tavataan etuovella.
- Mitä oikein tapahtui? - Olet hullu, kun menet tuonne.
- Purukumia? - Mitä?
- Haluaisitko purukumia? - Ei kiitos.
Anna lapsi minulle.
En.
- Vielä muuta? - Jotkut eivät ole olleet kiltisti.
Auta minua!
Auta meitä! Auta meitä! Ole kiltti!
Saamme teidät kaikki pois täältä. Lupaan.
Kiertoajelu on ohi.
- Saanko kysyä? - Ei ole mitään keskusteltavaa.
Mitä aiot tehdä, jos todella saisit koneen ja lentäjät?
- Anteeksi? - Et halua konetta. Et ole koskaan halunnutkaan.
Kuka on konsanaan kuullut pankkirosvoista, jotka pakenevat lentokoneella 50 panttivangin kera?
Näit Dog Day Afternoonin. Takeltelet. Miksi, sitä en tiedä.
Mikä on vialla? Etkö pääse holviin?
- Ehkä en. - On kaksi tapaa selvittää tämä.
Helppo tapa, kävelemme ovesta ulos yhdessä tai he katkaisevat sähköt, -
kaasuttavat kyynelkaasulla ja tulevat lasin läpi.
Saat valita, mutta et halua jälkimmäistä. Minä en halua sitä.
Sitä paitsi he haluavat tehdä sen tänään. Onko sinulla yökiikareita?
- Onko sinulla kaasunaamareita? - Ehkä.
- Käskytän hyökkäyksen aivan juuri. - Lopetetaan paskanjauhanta.
Ensinnäkin, et käske hyökätä, kun panttivankeja ei ole tapettu, eikä sellaista uhkaa ole.
Toisekseen, mikäli niin käy, sinusta ei tule sankaria.
Jos haluat puhua paskaa, yritä kovemmin.
Mennään.
Hyvä on.
Tiedätkö mitä, minun perseeni on turvassa.
Mutta jos olisin sinä, en tekisi oloani kovin mukavaksi täällä.
Etkö? Ja minä kun pyysin kaapelimiehet keskiviikoksi.
- Mikset vain kävele ovesta ulos? - Niin teenkin.
Kävelen ulos ovesta, kunhan olen valmis.
Saanko sinut tekemään sen tänään?
- En usko. - Muita kosintoja?
Älä puhu kosimisesta, kiitos. Tyttöystäväni haluaa, että kosisin.
- Luuletko olevasi liian nuori naimisiin? - Ei, en ole liian nuori. Liian köyhä.
Ehkä minun pitäisi ryöstää pankki.
- Rakastatteko toisianne? - Kyllä. Rakastamme.
- Ei rahan pitäisi sitten merkitä mitään. - Kiitos, pankkiryöstäjä.
Tarkoitan vain, että rahalla ei voi ostaa rakkautta.
Kiitos, erittäin paljon. Minä...
Olen oppinut tänään paljon.
Miksemme menisi kadun toiselle puolen Killarney Roseen?
- Unohdetaan tämä panttivankitilanne. Minä tarjoan kaljat. - Kiitos, etsivä, -
mutta yritän pysytellä poissa baareista, jos tiedät mitä tarkoitan.
Jos muutat mielesi, tarjous on voimassa.
Selli vai hautausmaa? Raitapaita vai varvaslappu?
- Tee päätöksesi. Tik tak, tik tak... - Hei!
Valmista?
Yritit juuri rajan!
Bussit, Kojak, ulkopuolelle Luuletko että bluffaan?
Heitä noppaa ja katso mitä tapahtuu.
Selvä. Ja nyt bunkkeri ylös.
- Miten menee? - Hän on juuri siinä, minne haluan hänet. - Niinkö? Missä se on?
- Takanani, omat housuni kintuissani. Mutta tuo menettelee. - Jeesus.
- Mitä vittua? - Kuinka pitkään? - Olet tähtäimessä! - Kaksi.
- Kuinka pitkään? - Entä jos hän näki naamasi? - Kaksi. - Entä jos minulla ei olisi ollut asetta?
- Kaksi, ehkä kolme tuntia. - Päästät kytän liian lähelle, tiedäthän?
- Mitä tapahtui? - Yritin antaa hänelle syyn ampua aivoni pihalle.
Hän ei niele syöttiä. Miksi? Koska hän ei ole sen tyylinen.
Rauhoitutaanpa ja mietitään tätä hetki.
Tiedämme, että he suunnittelivat koko jutun. Nauha, kamerat, asut.
Heillä oli suunnitelma, mutta se ei sisältänyt lentokonetta.
Hän suunnittelee jotain, mutta se ei ole väkivaltaista.
- Kuuntelen. - Miten vastaanotto toimii?
- Anteeksi? - Kamera rekassa.
Näytä lähikuvaa toisen kerroksen ikkunasta.
- Rourke? - Yritän saada sen toimimaan.
Ei, ei, ei, ei! Vittu! Voi paska.
Keith! Keith!
- Mitä vittua oikein teet? - Ilmeisimmän lisäksi?
Tuota tarkoitan. Anna olla, ei tämä ole pankkiryöstö!
- Tämä on vikasi. Käskin hommata bussit. - Haista vittu! Minä en tappanut ketään.
Minulla on vielä 50 ihmistä täällä. Jos vielä vittuilet minulle, -
aiheutan sinulle kaksi elämäsi pisintä päivää.
Hyvä on. Kerrohan minulle mitä todella haluat, niin järjestän sen sinulle.
- Lupaan. - Kerroin jo. Kaksi bussia ja koneen. - Selvä. Ja parhaat paikat Yankee Stadiumilta.
Anna olla, älä kuseta kusettajaa.
Olet suunnitellut jokaisen liikkeen alusta asti.
Kaikki marssivat sinun pillisi mukaan, minä mukaan lukien ja alan olla täynnä sitä.
Olet liian fiksu ollaksesi kyttä. Nyt, painu vittuun täältä.
Mitä? Aiotko ampua minut? Tee se. Ei sinulla ole mitään hävittävää.
Minulla on vielä vähemmän hävittävää, joten ammu pois.
- Tee se. Ammu minut. - Vedä käteen.
Käske heidän lähettää tänne joku terve.
Meillä on iso ongelma.
Hei etsivä, tämä ei ole päiväsi.
Miten menee, kapu?
- Tiedän, että luotat minuun ja minä... - Olet hyvä poliisi. Tarvitsen enemmän kaltaisiasi.
- Mutta jos upotat tämän veneen en uppoa kanssasi. - Sinun täytyy ymmärtää tämä, vaikka...
Ei, anna minun kertoa, mikä ongelmani on. Kun menen sänkyyn, kaikki on loistavasti.
3.15 saan puhelun, ja mitä sitten? Kuolleen panttivangin.
- Aivan. Mutta voin lopettaa tämän... - Se on lopetettu.
Luulet, että minulla on vaihtoehtoja.
Minun pitää vastata ylikomissaarille. Darius päättää mitä tehdään. Piste.
Hei, konsta.
- Mitä hän sanoi? - Piste.
Paska.
- Se on taktinen painajainen. - Tiedän.
Tämä on ainoa sisäänkäynti. Ja meidän täytyy päästä rappuset ylös sokkona.
Kun pääsemme rappusten yläpäähän olemme ilman suojaa.
Heillä on suoja etulyöntiasema. He voivat tiputtaa meitä kuin pulloja aidan päältä.
Jos selviämme salin läpi alakertaan, -
emme pysty erottamaan panttivankeja ryöstäjistä ennen kuin he ampuvat meitä.
- Vaikka siellä ei olisi ansoja, niin se on kuitenkin saatanan painajainen.
Vauhtia! Vauhtia!
Avaa ovi!
Jatkakaa etenemistä! Oikealle. Pidä silmällä käsiä.
Ei unohdeta mahdollisuutta, että pankkivankeja kuolee.
- Heti! Ase maahan! - Perääntykää tai ammun!. Perääntykää!
Paras mahdollisuus on erottaa heidät panttivangeista.
Jos vain saisimme pari-kolme niistä saliin ja hoitetelemme heidät siellä.
Tappaisimme heidät?
Ase! Ase! Ase!
Entä jos niitä on enemmän kuin neljä?
Sehän tässä onkin hullua. Jokainen maalarin puvussa voi olla roisto.
Ehkäpä meidänkin pitäisi pukeutua maalareiksi.
Ja meidän pitäisi käyttää kumiluoteja. Tähdätään päähän, ammutaan niiltä vintti pimeäksi.
- Ei hullumpi idea. - Ei niin. - Kumiluoteja siis.
Jos tämä menee penkin alle, niin he lykkäävät koko roskan sinun päällesi.
- Minusta tulee ylietsivä. - Mitä?
Minusta tulee ylietsivä. Asiat eivät ole aivan niin miltä ne näyttävät.
- Mitä helvettiä se tarkoittaa? - Ylietsivä, Keith Frazier.
Et kai yritä kusettaa?
Saamme kiittää siitä pormestaria ja salaperäistä vierastamme.
- Teit diilin niiden kanssa? - En koskaan ylenisi. Paskat.
Olen tehnyt liikaa töitä, että antaisin sen tapahtua. Muut saa ylennyksensä. Minä otan omani.
Menen ulos.
Mikä päivä, mikä päivä.
Etsivä, aikovatko he rynnätä pankkiin ilman teitä? Se ei ole oikein.
Kerro minulle siitä pennusta, joka tähtäsi sinua. Siitä 12-vuotiaasta.
- Nyt? - Niin.
Viime vuonna, olin 33:ssa piirissä hajottamassa tappelua puolisen korttelia high schoolista.
Yhdeltä pikku hispaanolta oltiin kääntämässä kelloa.
Komisario, tee palvelus. Rajoita väri kommentteja.
Hajaannutan tappelijat, käännyn ja pentu tähtää minua 22:lla rintaan.
- Onko noin? Mikä niistä pennuista tämä oli? - Toinen, nee... Afroamerikkalainen.
- Afroamerikkalainen, vai? - Kyllä. Ykskaks ilmestyi jostain.
- Mitä sitten teit? - Mitä tein? Minäpä kerron mitä tein.
Minua vittu ammuttiin rintaan. Sitä tein sitten. Joten, etsivä sallinette kiertoilmaukseni.
Päädyn mieluummin vanhaksi kiihkoilijaksi, kuin nuoreksi komeaksi ruumiiksi.
Ei millään pahalla, etsivä. Yritän vain pitää heidät erillään meistä.
- Mitäpä jos hoidamme nuo ihmiset pois pankista turvallisesti. - Sano muuta.
Ja yritän tulevaisuudessa varoa mitä sanon. Koskaan ei tiedä kuka on kuuntelemassa.
- Mitä sinä teet? - Luoja. Perkele.
Kuuntelulaite. Kuuntelulaite.
- Darius, peruuta rynnäkkö. - Mitä? - Homma meni vituilleen.
- Peruuta rynnäkkö! Pidä miehesi aloillaan! - Mistä sinä puhut?
- He kuulivat kaiken, mitä puhuimme komentokeskuksessa. - Mitä? - Perääntykää!
Laatikko jossa vaatimukset oli! He kuulivat kaiken mitä puhuimme!
- Laittoivat lähettimen siihen! - Ei, ei. Me hyökkäämme.
Perkele.
Kerää kaikki yhteen.
- He ovat tulossa. Kaikki valmiina? - Kyllä.
Kaikki ulos! Naamarit päälle! Kaikki ulos! Ulos!
Liikettä! Liikettä!
Kaikki ylös portaita! Liikettä!
ÄIkää ampuko!
- Maahan! Maahan makaamaan! - ÄIkää ampuko!
Tuli seis!
Tuli seis! Tuli seis!
Kädet pään päälle! Maahan! Kädet pään päälle.
Kädet pään päälle!
ÄIkää liikkuko!
Se en ollut minä! Minä en ole rikollinen.
- ÄIkää ampuko! - Älä liiku! - En liiku.
Tutkikaa heidät. Tarkistakaa, ettei heillä ole aseita tai vastaavaa.
- Hernandez! - Täällä!
ESU-yksikkö, jonoon järjesty.
- Ovi vasemmalla. - Oikea tarkistettu. - Tarkistettu!
- Vasen puoli tarkistettu. - Tarkistettu!
- Tarkistettu. - Tarkistettu
- Kaikki tarkistettu. - Tarkista pöydän alta.
- Tarkistan toimiston. - Kaikki tarkistettu, konsta.
Tarkistettu!
Täällä kaikki selvä.
Kaikki tarkistettu. ESU portaille. Jonoon järjesty!
Mennään kaverit. Iskuryhmä sisään. Vauhtia.
Tarkistettu!
- Tarvitsen suojaa tänne ylös. - Suojaa tulossa
- Olemme melkein valmiita täällä. - Varmistakaa kunnolla.
- Jatkan etsimistä. - Selvä.
Tämä on viimeinen ovi.
- Varmistettu. - Voitte tulla alas.
- Löysittekö kuolleen panttivangin? - Emme. - Sitten teillä on jäänyt jokin huomaamatta.
Ehkä, mutta olen melko varma ettei täällä ole muita.
Katsokaapa tätä. Unohtivat ryöstää mestan.
- Voi paska. - Ettekä löytäneet ketään?
Etsimme edelleen, mutta täällä ei ole roistoja, ansoja, tunneleita tai vahinkoa.
- Ja mitään ei ole kadoksissa. - Mahtavaa. Kuvailemmeko tekijäksi Timo Taikurin?
En yritä neuvoa teitä työssänne, -
mutta elleivät he uineet ulos wc pöntön kautta, ovat tekijät ylhäällä syömässä asfalttia.
- Selvä, hyvää työtä. - Mitä tuolla on?
Kännyköitä.
- Hei kaverit, tulkaapa katsomaan. - Hyvä on.
Collins! Nappaa joku konstaapeli laskemaan tuolla olevat rahat.
- Kyllä, sir. - Ja ole valmiustilassa, -
- älä anna kenenkään sortua houkutukselle koskien myös sinua. - Kyllä, sir.
- Täällä näin. - Mitä täällä on?
- Tulet pitämään tästä. Leikkipyssyjä. - Leikkipyssyjä. Ei voi olla totta.
- Leluja - Niin kuin tämä ei olisi tarpeeksi outoa.
- Tulkaa naisten vessaan. - Olen matkalla.
Katsokaapa tätä. Voimme lopettaa sen ruumiin etsimisen.
Leikkipyssyjä. Valeteloitus.
Kukaan ei mene kotiinsa ennen kuin olemme kuulustelleet jokaista.
Löysimme vielä jotain varastohuoneesta.
- Porcario? - Niin.
- Missä miesten vessa on? - Käytävästä vasemmalle.
Olen panttivanki. Lopettakaa töniminen.
Naispanttivankeja tutkivat ainoastaan naiskonstaapelit.
Kuunnelkaa. Autetaan nämä ihmiset ylös.
- En kuullut kunnolla - Valerie Keepsake. - Valerie Keepsake. Nouskaa bussiin.
- Kenneth Damerjian. - Henkilö numero yksi.
- Olen Peter Hammond. - Eric Dodge.
- Odottakaa! - Chaim. Nimeni on Chaim.
Vitun kyrvänimijä.
Hei, hei, hei! Kertokaa nimenne.
Olen pankissa töissä. Olen pankin vartija! Miksi ette kuuntele!
- Selvitämme asiaa. - Kaikki toistavat samaa. Kukaan ei kuuntele.
- Selvitämme sen. Tulkaa nyt. - En ole menossa tuohon bussiin! - Kyllä olette!
- En ole! Olen pankissa töissä! - Hoidatko tämän, Collins?
- Kuunnelkaa, olen pankissa töissä! - Laittakaa hänet nyt jo bussiin.
- Kukaan ei kuuntele! - Rauhoittukaa nyt. Nouskaa bussiin.
- Hei kaverit. - Tätä kautta.
Konstaapeli, viekää hänet ylikonstaapelin luo.
Mennään näiden ihmisten kanssa tuolta jonosta.
Kapteeni, tämä on melkoinen sotku.
- He ovat ajatelleet tämän perinpohjaisesti. - Valaisepa minua.
Valokuvasimme jokaisen pankista ulos tulleen. Kuulustelimme kaikkia, näytimme valokuvia.
Suurin osa ei osaa sanoa kenestäkään mitään hyödyllistä.
Kysyimme tunnistaisivatko ketään, joka ei olisi ollut yksi roistoista.
Vaikka harkitsisimme jotain henkilöä epäillyksi, niin aina löytyy joku, joka kumoaa epäilyksen.
- Kuin mitään ei olisi tapahtunut. - Entä sormenjäljet? - Kaikkialla? Entä sitten?
- Ne todistavat vain ihmisten olleen siellä. - Alibit?
Melkein jokaisella. Vaikka alibi olisi heikko, -
joku panttivangeista tunnistaa hänet hyvien puolelle. Ja olemme alussa taas.
- Aikaisempi tausta? - Yksi entinen nuoriso- rikollinen. Yhdellä asiakkaalla on... Anteeksi.
Yhdellä asiakkaalla on haku päällä elatusmaksuista.
Toisella taas pari mainintaa rekisterissä, ei mitään erikoista.
Jälleen sama tilanne. Kaiken lisäksi tämä tyyppi oli idiootti.
- Pankin kamerat? - Hyödyttömät. He suunnittelivat kaiken melkein valmiiksi.
- Täysin valmiilta se kuulostaa. - Emme ole löytäneet revolveria tai roistoa joka piteli sitä.
Vaikka löytäisitte, ei siinä olisi sormenjälkiä.
- Haudatkaa tapaus. - Haudatkaa? - Mitä helvettiä oletat minun sanovan?
Kapteeni, tämä juttu haisee ja pahasti. Jotain tässä on nyt vialla.
Johan sinä sanoit sen itsekin. Sinulla ei ole ryöstöä. Ei epäiltyjä.
Kukaan ei ole niskassani vaatien vastauksia. Enkä minä vaadi niitä sinulta. Hautaa tapaus.
- En odottanut ihan tätä. - Lupaan, että löydän lisää juttuja teille ratkottavaksi.
Selvä.
On vielä jotain mitä ehkä odotit.
- Kadonneet Madrugada- rahat on löydetty. - Älä saatana.
- Haluatko tietää missä ne olivat? - Pankkitililläni? - Ei.
- Sag Harborin kesämökilläni? - Ei.
- Lompakossani? - Ei.
Sitten en todellakaan halua tietää.
Tämä on perseestä. Vain me kaksi yritämme saada nämä roistot kiinni -
ja he kulkevat perässämme tuolla tavalla. Kaikki jotka syyttivät sinua, lähdetään heidän peräänsä -
Michael Corleonen tapaan. "Tunnustatko Saatanan, Michael Corleone?"
"Kyllä, tunnustan hänet"
Täällä ei ole lokeroa 392. Tallelokero numero 392.
Näiden tietojen mukaan sitä ei ole olemassa. Liituraitainen, majoneesia, valehteleva kusipää.
- Eikö Coughlin kehottanut meitä jatkamaan matkaa? - Mennään.
Kiitos jälleen. Haenko sen huomenna?
- Olet tervetullut. - Kiitos.
- Mitä teette, etsivä? Mitä asiaa teillä on tuomari Pasqualle? - Poliisiasiaa.
- Eikö teidän pitänyt antaa tämän olla? - Minulla on työ tehtävänä, neiti White.
Mistä lähtien työnne on uraanne tärkeämpi?
- Unohditteko järjestelymme? - Meillä ei ollut sellaista.
- Anna kun kerron, miten tämä toimii... - Anna kun minä kerron.
Tällä napilla nauhoitetaan ja tällä toistetaan.
Entäs sitten ne 140000, jotka näyttäisivät kadonneen -
- Madrugadan sekinlunastuspidätyksestä. - Minulla ei ollut osaa siihen.
- Haluamme olla tukenasi. - Vaihdossa mihin? Haluatteko minun tekevän jotain epäeettistä?
Kaikella kunnioituksella, mutta en tarvitse teitä puolelleni, herra pormestari. Olen viaton.
Viaton tai syyllinen, silti saat kärsiä.
Antakaa neiti Whitelle, mitä hän tarvitsee, tai uranne on ohi.
Mennyttä.
Niin? Annoitte, mitä halusin.
- Uranne kukoistaa, ja maailmassa on kaikki hyvin. - Mitä Case piilotteli?
Baron de Rothschildn kuuluisa sanonta kuuluu: -
"Kun kaduilla on verta, osta kiinteistöä. "
Herra Case taisi ottaa sen tuntemuksen raskaasti.
Mutta hän ei ole kummempi kuin puolet Fortuna 500:sta.
Antakaa olla, etsivä.
Olette hyvä poliisi.
Tämä kaupunki tarvitsee teitä.
- Rouva, olette väärässä paikassa. - Minulla on tapaaminen.
- Arthur. Hyvää huomenta. - Neiti White.
Istukaa alas.
- Mitä hän sanoi? - Rikosetsivä Frazier osoittautuikin eteväksi.
Mutta selvitin hänen uraansa hieman ja hän on hallinnassa.
Toivon niin. Kertokaa kirjekuoresta.
- Missä se on nyt? - Jengin pomo pitää siitä kiinni -
vakuutuksena siitä, ettette janoa kostoa.
- Hänellä on selvästikin alhainen mielipide teistä. - Minkälainen?
Koska rikastuitte käymällä kauppaa natsien kanssa joukkomurhan aikana.
Niin.
Se oli 60 vuotta sitten. Olin nuori ja kunnianhimoinen.
Näin lyhyen polun menestykseen ja otin sen.
Myin sieluni.
Ja olen yrittänyt ostaa sitä takaisin siitä lähtien.
Oletteko tullut yhteisymmärrykseen tämän mysteerimiehen kanssa?
Luulen niin. Hänen onnistui häipyä sieltä kirjekuoren kanssa.
Jos hän jonakin päivänä palaa kiristämään teitä, -
maksatte hänelle. Ja saatte sen takaisin.
- Siinä taisi olla kaikki. - Luulenpa niin.
- Ja paskat. - Anteeksi kuinka?
Hän ei nähnyt vaivaa laittaakseen kirjekuorenne patjansa alle.
He jättivät, ilman että koskivat rahoihin.
- Mitä siitä? - Hän häipyi sieltä jonkin muun kanssa.
Pankin mukaan mitään ei puuttunut.
Siinä laatikossa täytyi olla jotain, joka oli hänelle arvokkaampaa kuin kirjekuorenne.
Teidän ei tarvitse kertoa. Se voi olla vain yksi asia.
- Timantteja. - Sekä sormus.
Cartier-sormus.
Se kuului pariisilaisen pankkiirin vaimolle.
Varakas perhe ranskalaisia juutalaisia.
Sitten sota syttyi, sormus ja heidän muu omaisuutensa -
takavarikoitiin, ja heidät rahdattiin keskitysleireille. Yksikään ei selvinnyt.
Olimme ystävyksiä.
Olisin voinut auttaa heitä.
Mutta natsit maksoivat liian hyvin.
Voinko luottaa siihen, että pidätte täällä kuulemanne salaisena?
Siitä huolimatta, mitä ajattelettekin?
Kyllä, Arthur.
Olisi mukavaa kertoa mikä hirviö olette, mutta -
minun täytyy auttaa bin Ladenin veljenpoikaa ostamaan osuuskauppa Park Avenuelta.
Jos tuo olisi totta, ette kertoisi minulle.
Kuuntelemme teitä suosittelijana.
Nimeni on Dalton Russell.
Kuuntele tarkasti, mitä sanon, koska valitsen sanani tarkasti enkä koskaan toista itseäni.
Olen kertonut nimeni. Se vastaa kysymykseen "kuka".
Olinpaikkaani voisi mieluusti kuvata vankilasellinä.
Mutta on suuri ero olla ahdattuna pieneen selliin kuin olla vankilan osastolla.
Vastaus kysymykseen "mitä" on helppo.
Taannoin suunnittelin ja aloitin täydellisen pankkiryöstön.
Se vastaa myös kysymykseen "milloin".
Mitä tulee syyhyn, ilmiselvän taloudellisen motivaation tuolla puolen.
Se on äärimmäisen yksinkertaista. Koska voin.
Jäljelle jää "kuinka".
Ja kuten Bard sanoisi, huijaamalla.
- Hän tulee haisemaan paskalle. - Mitä odotat viikon jälkeen?
Niinpä. Miksi luulet, että avasin ikkunan?
Voi paska.
Frazier-kyttä kävelee pankkiin parinsa kanssa.
- Tulevatko he hakemaan minua? - Vaikea sanoa. Vain he kaksi.
Anteeksi.
Herra Hammond?
Hyvää huomenta, etsivät.
Juuri kuten hän suunnitteli.
Tässä on oikeuden määräys avaamaan tallelokeron numero 392.
Luojan kiitos.
- Missä se on? - Jätin sen sinne.
Tätä tietä, etsivät.
- Miksi teit tuon? Jätit sormuksen. - Usko pois, jätin sen hyviin käsiin.
En ole mikään marttyyri. Tein sen rahan takia.
Mutta se ei ole kovin kannattavaa, ellei pysty enää katsomaan itseään peiliin.
Kunnioitus on tärkeintä.
Varastin mieheltä, joka vaihtoi oman kunnioituksensa muutamasta dollarista.
Ja sitten hän yritti pyyhkiä syyllisyytensä pois.
Hukuttaa sen elinikäisillä hyvillä teoilla ja maineen turvin.
- Annan minun ottaa se. - Anna, kun minä.
Se melkein jopa onnistui. Mutta lopulta, -
mitä kauemmas juoksee pakoon syntejään, sitä nopeammin palaa loppuun, kun ne saavat kiinni.
- Ja ne saavat kiinni. - Helvetti soikoon.
Varmasti. Siitä ei ole epäilystäkään.
- Kuinka arvokas se on? - Jos on kysyttävä, niin siihen ei ole varaa.
Onneksi tyttöystäväni ei ole täällä.
"Seuraa sormusta"?
- Etsivä Frazier. - Herra Case.
- Miten voitte? - Mainiosti.
Kukaan ei kuollut pankissa. Kaikki ovat tyytyväisiä. Hyvä päivä kaiken kaikkiaan.
- Mainiota. - Etsivä Mitchell. - Herra Case.
- Istuutukaa, herrat. - Kiitos. - Voinko tarjota jotain? - Ei.
Minun on myönnettävä, että olin otettu tavasta, jolla hoiditte tapauksen.
- Kiitos, herra Case. - Aina kun kuulen termin "New Yorkin parhaimmat", -
te tulette mieleeni. Pidätte loput meistä turvassa ja teette sen näyttämään helpolta.
- Anteeksi. - Mikä on niin huvittavaa?
Kun sanotte "loput meistä", herra Case. Tarkoitan, että teidän on katsottava ympärillenne.
"Loput meistä" on kategoria, johon ette ole kuuluneet pitkään aikaan.
Naulan kantaan, etsivä. En voi kieltää sitä. Olen menestynyt hyvin.
Niin olette. Mutta olen hyvin hämmentynyt. Sillä minulla on tapaus, -
- jossa aseistautuneet ryöstäjät hyökkäsivät pankkiinne. - Sehän on teidän pankkinne?
- Olen lautakunnan puheenjohtaja. - Sitten ryöstäjät katosivat kuin tuhka tuuleen.
- Eivätkä ottaneet penniäkään, vai mitä? - Kysyttekö minulta? - Kyllä.
Se on teidän pankkinne. Omistatte sen. Joten kysyn teiltä.
- Pankki on pieni osa organisaatiossamme. - Ei ryöstäjiä. Ei varsinaisia uhreja. Mitään ei puutu.
- Tämä on varmaankin ainutlaatuinen tapaus. - En ole koskaan kuullut tällaisesta.
Joten sitä on kysyttävä itseltä: "Mitä helvettiä tapahtui?"
- En pidä äänensävystänne, etsivä. - Vai ette pidä? Vastatkaa minulle sitten selvästi.
Se on esikoispankkinne. Se on tärkeä teille. Antakaa selvä vastaus. Mitä luulette tapahtuneen?
- Minulla ei ole aavistustakaan. - ÄIkää viitsikö. Kerron, mitä luulen tapahtuneen.
Luulen, että lähetitte sen naisen korjaamaan asioita. Neiti Whiten.
Luulen teidän maksaneen hänelle. Mitä hän teki siellä?
Tämä on naurettavaa. Vihjaatteko, että minulla oli jotain tekemistä sen kanssa?
392. Talletuslokero 392. Mikä sen tarina on?
- Minulla ei ole aavistuskaan, mitä... - ÄIkää valehdelko minulle, herra Case.
- En valehtele. - Tutkin arkistoinnit. Kaikki pankin talletuslokeroiden arkistointitiedot.
Ensisilmäyksellä, kaikki näytti olevan kunnossa. Mutta yhtä lokeroa ei ollutkaan tiedoissa.
Tutkin kaikki tiedot vuodesta 1948 lähtien. Joten ajattelin, keneltä saisin selvyyden asiaan.
Luultavasti mieheltä, joka rakensi pankin vuonna 1948. Asia ei käy järkeen, herra Case.
Luulen, ettei minusta ole enää apua teille, etsivä.
Se on jotain todella kauheaa, vai mitä?
Herra Frazier, olen koko ikäni palvellut ihmiskuntaa.
Voitte kysyä keltä tahansa, joka tuntee minut. He menisivät minusta takuuseen, ja ansioistani.
Vielä sittenkin, kun olen selvittänyt totuuden tästä sormuksesta?
Enpä usko.
Ja se minkä sanoitte, että olemme New Yorkin parhaimmat.
- Arvostamme sitä paljon. - Kuinka huomaavaista.
Mennään. Seuraamme sormusta.
- Anna, kun katson kenkääsi. - Mitä?
- Anna, kun katson kenkääsi. - Miksi?
Koska en ole koskaan nähnyt kenenkään laittavan jalkaansa noin syvälle tuon miehen perseeseen.
- Taisin tehdä niin. - Jalkasi oli varmasti yhtä syvällä kuin Lincolnin tunnelilla on pituutta.
Tarvitsemme liikennepoliisin hoitamaan asian.
- Hyvää iltapäivää, herra. Onko teillä varaus? - Etsin pormestaria.
- Saisinko hattunne, kiitos? - Et saa. Hanki oma.
Anteeksi keskeytys, herra pormestari. Mutta on olemassa vanha amerikkalainen sanonta: -
"Kun kaduilla on verta, jonkun on mentävä vankilaan. "
Edwin, voisitko poistua hetkeksi?
- Mistä tässä on kyse, etsivä? - Uskon etsivä Frazierin etsivän päätöstä asialle.
Se on hyvä sana. Päätös. Tapaus saatu päätökseen.
Tämä on Sotarikostuomioasiain toimiston numero Washingtonissa.
- Haluaisitteko olla New York Timesin etusivulla? - Se olisi hienoa.
Varmistakaa, että he kirjoittavat nimen oikein. Frazier z:lla.
- Voitte pitää kynän. - Teettekö kopioita?
ÄIkää viitsikö. Meidän on pidettävä oikeat rikolliset poissa kaduilta, herra.
Selvä, kiitos lounaasta.
Sotarikokset? Mihin soppaan olet järjestänyt minut tällä kertaa?
- Toitko iso-Willien. - Ja kaksoset.
Hidasta, tyttö. Otan aseeni ensin pois.
- Anteeksi. - Suokaa anteeksi.
- Mikset vain kävele ulos ovesta? - Niin teenkin.
- Kävelen ulos ovesta, sopivan hetken tultua. - Pirulainen.
Tule, kulta. Käsiraudat tulevat kylmiksi.